Едгар Алън По
Душите на мъртвите

Превод от английски: Георги Михайлов, 1996

chitanka.info

Душата в самота ще заридай без глас,

сломена в мисълта на гробний камък хладен…

За цялата тълпа ще мине неразгадан

последния ти час…

Бди с примирение ти в тази самота!

Не запустение ще ти открие тя —

душите на онез, умрели по-напред,

но с теб били в света, ще бъдат с теб навред

отново и в Смъртта — и сянка най-подир

ще хвърлят върху теб:

„Почивай в мир!“

Нощта — една, що бди — ще смръщи черни вежди

и вечните звезди, като далечен хор,

от целий земен свят в миг ще отвърнат взор

със лъч по-слаб, по-блед от тленните надежди.

Но техните очи, покрити сякаш с креп,

червени — без лъчи — ще плуват из простора;

ще бъдат те пожар за твоята умора —

и той, като кошмар, все ще витай над теб!

Тогаз видения из мрака ще възлезнат

и странни мисли в теб ще се вгнездят — уви!

От твоя беден ум те няма да изчезнат,

както роса ноще от скръбните треви!

Вечерникът — божи дъх — въздъхна и изтле —

и бялата мъгла над хълма в туй поле,

подобно сянка зла, загадъчна, потайна,

стои като символ, като предвестен знак —

над дървесата там тя расне в нощний мрак

на всички тайни тайна!

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.